Translation ZALMEN BEHAR
Шчепек!
Остави това.
Светни.
Кажи им, че тук няма нищо ценно!
Той казва, че родителите му не са оставили нищо.
Какво правиш с този шваба? - Не е твоя работа!
Горе ръцете, полска свиньо! - Стреляй!
Хайде!
Стреляй!
Хайде, стреляй!
Намери си някой поляк да те чука!
Къде беше?
Една тръба се беше запушила.
С пилета ли се беше запушила?
Тя се нуждае от пресни плодове или кашлицата й няма да спре до лятото.
Пресни плодове?
На нейната възраст аз дори не знаех какво е портокал.
На нейната възраст си живял на улицата.
Не я закачай.
Не я разбуждай!
Трябва вече да ставаме. - Днес е неделя.
Трябва да отида на меса в църквата. - Все още има време.
Не ме гъделичкай!
Престани, глупаче!
Нещо ме е ухапало.
Виждаш ли нещо? - Какво?
Не виждам нищо.
Сърби ужасно. Почеши ме, Полдек.
Тихо!
Ще събудиш Стефча!
В ТЪМНИНА
Translation ZALMEN BEHAR
Прекалено много шум правиш!
Подай стълбата.
Хайде, насам! Хайде, побързайте, движете се!
Танцувай!
Вдигни си ръцете. Нагоре!
Дръж го.
Усмивка...
Клара...
Дай му 200.
Ще се видим следващата седмица.
Здравей. - Здравей, Шчепек.
Хей, евреино!
Какво има?
Това е за фалшивия годежен пръстен дето ми продаде.
Мариша очаква хубав подарък за своя имен ден.
Изчукай я хубаво и това ще й е достатъчно.
Говоря сериозно.
Трябва да продадем тези неща. - Не сега, пазарът е лош.
Сега това почти нищо не струва.
От някой евреин можеш да купиш прилични бижута за няколко колбаса.
Търпение, Шчепек. - Търпение?
Мариша ще ме изостави. Алекси, новият й съсед...
Тя казва, че са само приятели, но съм сигурен, че копелето я чука.
Той е хитър. Знае как да подходи.
Шибаното копеле!
Полдек...
Аз я обичам.
Тогава набий я! Ако обичаш една жена, набий я!
А ти биеш ли твоята Ванда? - Тя ме бие!
Отново ме бъзикаш!
Чу ли това?
Това...
Какво е това? - От гетото.
Успяхме!
Прокопахме го!
Канализацията е наша!
Значи отново се срещнахме.
Швейцарски е. Вземи го.
С голяма стойност е. Не ми ли вярваш?
Ако не получиш поне 500...
можеш да ни издадеш.
Ще получим повече, ако ви издадем.
Добре.
500...
плюс часовника.
500 и часовника. - Не, не, не.
Аз ще се оправя. Ще се кача...
за парите. - Ще дойдем с теб. За всеки случай.
Криша!
Спрете, или отивате обратно в килера!
Паулина, какво правят тук? - Имаха нужда от малко свеж въздух.
Само за няколко минути. Не се сърди, Игнац.
Сега ще се върна.
Какво ти е името? - Корсар.
Перфектно име за крадец.
Познавам канализацията по-добре отколкото собствената ми съпруга.
Това не е място за вас. - За нас никъде няма място.
Но знам, някой места, където би било подходящо.
За съответната цена.
Колко искаш.
500 на ден.
Договорихме се. - Полдек...
Ще ни обесят за това. - Слушай, не се притеснявай.
Младият...
Страхува се, ще ни предаде. - Никога не се доверявай на поляк.
Ние сме четирима срещу двама. Можем лесно да ги довършим.
Не можем просто да ги убием.
Защо не? Война е!
И ще свърши като клане. Двадесет от нашите, за един техен.
Никой няма да узнае. - Забрави. Нямаме избор!
Винаги можем да ги предадем по-късно. Първо нека да видим колко пари имат.
И така, договорихме ли се?
Ето предплата.
Останалото ще получите, когато ни потрябвате.
Как ще ви намеря? - Не се притеснявай. Аз ще те намеря.
Мамка му, трябваше да поискам повече.
Соха?
Соха!
Бортник!
Моят украински приятел!
Колко години минаха! - Радвам се да видя, братко!
Сега съм командир.
Шчепек работи с мен. Запознай се с Бортник...
Колега от "Льонски"! - Бил си в затвора?
Нямах друг избор. - Шчепек, слушай...
в "Льонски" беше пълно с кучи синове.
Но не и Полдек. На него може да се довериш.
Никога няма да забравя. Наздраве.
Наздраве!
Дай от най-добрата ти водка за моите приятели!
Знаеш ли какво означава това?
Това означава, че мога да помогна на всички мои приятели.
Дори и приятелите на моите приятели. - Може ли?
Ако имаш нужда от нещо,
просто ми кажи.
Бях на Балтика. Немците ни тренираха. Трудни копелета са.
Но нека ти кажа, немците са най-хубавото нещо,
случило се на украинците.
И вие поляците, също.
Наздраве!
Полдек!
Янек, жена ти!
Ще я събудиш.
Полдек, спри да ме бъзикаш! Отидох там за едно питие като нормален човек
и там на акордеона свиреше Ришек Кинчел...
А Витек Шугения беше ли? - Да, беше, казвам ти.
И красавицата от Гроховиак, също беше там.
Значи се повеселихте? - И още как. Тя имаше такива очи...
като на малко агънце, разбираш ли? Изглеждаха като чифт брилянти...
Криша? Павел? - Тук сме, мамо.
Това е моята стая!
Махайте се! Престанете да бутате! - Пусни ни да влезем!
Успокойте се, успокойте се!
Махни се от пътя ми.
Направете път!
Няма да дойдем с теб, Янек. - Какво?
Или ние или тя!
Сега не му е времето...
Смяташ ли, че не знам какво става?
Не съм сляпа! Или ние или тя. Избирай!
Татко...
Вземи си наградата, кучко! Разбивачка на семейства.
Не се бутайте!
Помогнете ми!
Помогнете ми, моля, имам дете!
Помогнете ми, моля! - Полдек, не искам да участвам в това!
Имам дете! Помогнете ми!
Изчезвайте!
По-бързо, хайде, хайде!
Те ще са първи.
Съжалявам... - Игнац, първо ти.
Криша настоя да обуе червените си ботуши.
По-бързо! По-бързо!
Къде е нашият полски Мойсей сега? - Толкова много му предплати!
Игнац! - Не, там е тъмно!
Криша, моля те. - Не, не!
Всичко ще е наред.
Дай ми ръка, Паулина.
Корсар!
Криша, всичко ще е наред. - Г-н Хигер, там ли сте?
Мислехте, че няма да дойдем, нали?
Клара, аз не отивам!
Не, тук смърди.
Влизай, Маня. Веднага!
Клара, умолявам те, не мога! - Маня, хайде моля те.
Криша, моля те, трябва да слезеш. - Не, не!
Криша... - Не!
Слушай. Чуй ме!
Чуй ме!
Ще бъдеш в безопасност тук долу, но трябва да спреш да плачеш, разбра ли?
Маня, не можеш да останеш тук.
Не, ние оставаме! - Маня, моля те!
Къде ти е чантата? - Не можеш да останеш тук.
Къде е?
Трябва да дойдеш с нас! - Не ми казвай какво да правя!
Направете път!
Маня, хайде, влизай долу! - Не, не!
Пусни ме!
Клара...
Влизай долу!
Внимателно!
Има лайна навсякъде!
Хайде, Маня. - Не, връщам се.
Маня, хайде!
Ако не продължим, ще се изгубим! - Връщам се!
Глуха ли си? Ще се изгубим! - Не искам да бъда тук.
Смяташ ли, че аз искам? - Остави ме!
Хайде! - Искам да се прибера вкъщи!
Не мога постоянно да се грижа за теб! Не бъди такова бебе!
Вече не си дете! Разбра ли? - Клара...
Не се меси, Мундек!
Хайде. - Мразя те, кучко!
Маня...
Там горе ще те убият.
Клара е твоя сестра, единствената роднина, която имаш.
Трябва да побързаме. Хайде, моля те!
Можеше вместо това някаква храна да носиш!
Не можем ли да отдъхнем за няколко минути?
Когато аз кажа!
Първо децата.
Шибан ад.
Всички сядайте долу! Стадо въшки.
Отстранете се.
Отстранете се!
Дайте път!
Направете място за децата! Госпожа Хигер, ето тук.
Сядай, Павел.
Ще останете тук за сега.
Толкова е мръсно тук.
Жадна съм. - Пестете кислорода!
Шчепек!
Да вървим...
Спри, евреино, или ще стрелям! - Не стреляйте!
Аз не съм евреин!
Познавам Антони Бортник. Приятел ми е. - Горе ръцете!
Антони е в гетото. - Всички украинците са ми приятели.
Хайде, ще проверим. - Горе ръцете!
Наляво!
Хей, Бортник, този човек казва, че те познава.
Да, всичко е наред.
Пуснете го.
Соха, какво правиш тук? - Работя тук. Канализацията се запуши.
Късметлия си, че ме намериха.
Видя ли никакви евреи там долу?
Само трупове. Те предизвикаха запушването.
Кажи ми, ако намериш някой живи. - Разбира се!
Това е наш дълг. - Да.
Хер офицер!
Внимавай!
Изглеждаш ужасно.
Беше тежък работен ден.
Ще приготвя ваната ако искаш.
Чу ли?
Съмнявам се, че нещо от гетото е останало.
Видя ли нещо?
Горките хора.
Предлагат награди за предаването на евреи.
Някои хора правят куп пари.
Бог ще накаже алчните.
Евреите са разпнали Исуса.
Написано е в Библията:
"Кръвта Му да бъде върху тях и техните деца". Свещеника така каза.
Това е просто църковната политика.
Само помисли за това.
Евреите са същите като нас.
Дева Мария и апостолите, всички те са евреи!
Дори Исус.
Исус?
Маня...
Виждали ли сте Маня?
Маня. Виждали ли сте Маня?
Някой виждал ли е Маня?
Маня твоя сестра ли е?
Тя ме настъпи, когато си отиде.
Отиде?
Къде отиде? - Не знам.
Тя плачеше.
Каза, че не иска да умре тук.
Аз трябва...
трябва да я открия.
Клара...
Не можеш да отидеш там! - Трябва да я намеря!
Къде е тя?
Клара...
Къде е тя?
Иди и я намери!
Намери я.
Тържество ли правите, г-н Соха?
Няколко колбаси.
Добро утро.
440 злоти.
Наистина ли? Това е грабеж!
Лукът е по десет злоти.
Миналата седмица беше по пет!
Можете да си го позволите, г-н Соха.
Преди седмица жена ви...
нямаше пари, а сега изведнъж пазарувате...
за цяла армия.
Детенце, искаш ли бонбонче?
Хитрец.
Обичам те.
Чуйте изказването на г-н Гьобелс...
"Нашите герои на Изток ще надделеят над болшевиките и евреите...
в степите. "
Да, точно сега, в касапницата при Сталинград!
Никога не съм мислила, че ще ми липсва гетото.
Невероятно е, нали?
Можеш да се върнеш, когато поискаш!
Тихо!
Германците губят, това е очевидно. Трябва да се чете между редовете.
Германците... - Господин Хигер, всички знаем...
че говориш шибаният им език.
Езикът на Хайнрих Хайне. Трябва да го научите.
Но предполагам, че според вас невежеството е блаженство. Нали, г-н Гросман?
Донесох храна.
Полека, успокойте се!
Спрете! Спрете да се бутате!
Това е наше! - Останете спокойни!
Успокойте се, ще се убиете един друг! - Това е нашият хляб!
Полека казах.
Приключи ли кампанията в гетото?
Сестра ми се върна там.
В гетото?
Всеки, останал жив го пращат в лагера "Яновска".
Гетото е празно.
Ти...
ти...
и ти...
Елате с мен.
Шчепек, остани тук.
Не, не, не.
Виж!
Ще ви преместим тук. По-безопасно е.
За вас или за нас?
Тук има много скривалища.
И как ще се поберем всички в тук?
Не съм обещавал да се погрижа за всеки евреин в Лвов. Твърде опасно е.
Колко точно може да бъдат спасени?
Десет.
Нека бъдат дванадесет или четиринадесет поне!
Десет, единадесет най-много.
Избрах седем.
И кой те назначи за Бог, г-н Гросман?
Беше в моята стая. Аз поех целият риск.
И идеята също беше моя. - За която аз плащам!
Това прави ли те по-добър от нас?
Преди войната, дори не бих останал с Вас в една и съща стая!
Послушайте този мъдрец! Професора,
който не иска да говори идиш!
Жалко, че при цялото ти образование полза е нямало.
Трябва да си чалнат, да докараш децата в такъв ад!
Глупачка!
По-добре да ги бяхме оставили с германците.
Както направи твоя любовник с неговото. - Престани, кучко!
Тихо. Тишина!
Ти стара кучко! - Това е безсмислено! Достатъчно!
Е, и?
Ние четиримата, Мундек...
Клара, Янек, Берестицки...
Това прави осем.
Хая,
Ландсберг. - Защо Ландсберг?
Той е инвалид! - Поне не умствен инвалид!
Така че, с Ландсберг прави десет...
Франкиел единадесет. - Говори на полски, мамка му!
А Ирена?
Франкиел е по-полезен. - Аз оставам тук, така или иначе...
Нямам доверие на тези поляци.
Кой ще дойде?
Дванадесет сме. - Казах десет.
Аз оставам. - Трябва да дойдеш. - Защо? - Защото аз казвам така!
Умолявам те...
Дванадесет. Като дванадесетте апостоли.
Един евреин не би го знаел, но дванадесетия е Юда!
Винаги са били дванадесет.
След Юда е бил Матий.
Добре, дванадесет, но не повече!
Ти можеш да дойдеш с нас. - А Даниел?
Не тръгвам без него. Ами тези деца? Те си нямат никой.
Тринадесет? Четиринадесет? Шестнадесет?
Дай му на евреин пръст и ще ти отхапе ръката!
Умолявам те... - Не!
Ще бъдат единадесет.
Можете да оставите вашите деца, ако пожелаете, г-жа Хигер.
Ще чакаме тук.
Хайде.
Криша!
Криша, хайде.
Ето вземи, малчо.
Благодарни сме за всичко, което направи...
Но 500 на ден само за единадесет човека е много...
А с какво ще ви купувам хляб, картофи и захар!
Да, но все пак печелиш... - Само 70 злоти,
които ги деля с Шчепек.
Пазариш се за собствения си живот. Ти си като всеки друг евреин!
Чакайте.
Чакайте!
Проклети плъхове!
Ела тук.
Хайде.
Проклети паразити!
Студено ли ти е? Всичко ще бъде наред.
Не се страхувай, малкият.
Мамо, ще ни ухапят ли?
На Мариша ще й хареса! - Има кръв по нея.
Ще я изпера. Идеалният размер е.
За твоята Стефча. - Ужасни са! - Дай ги на нея.
Сувенир от гетото от чичо Шчепек.
Ето те и теб! Говорим за вълка, а той в кошарата!
Точно питах твоята очарователна съпруга къде си.
Има евреи, живеещи в твоята канализация!
Полдек не знае нищо за това. - Както казах, видях само трупове.
Една жена на ул. Петлевна е подушила пържен лук.
Идвало е от нейната тоалетна. Самия аз го проверих. Виж.
Трябва да са тук.
Ако влезем в канализацията тук, ще е доста близо. Можем ли да слезем там?
Ами, да. - Тогава да вървим.
Хайде, Полдек, да вървим!
Никой не знае канализацията по-добре от мъжа ти!
Слушай, аз живея в красив дом.
Искаш ли да знаеш, който ни го даде?
Такова богато еврейско семейство, каквото никога не съм срещал!
Полдек,
германците плащат по 500 злоти за всеки заловен евреин.
Да се надяваме, че ще намерим няколко евреи в канализацията.
За предпочитане богати.
Виж.
Идиот, издаде ни! Тихо! - Плъха ме изплаши.
Боже, каква смрад.
Можеш да се задушиш до смърт тук.
Полдек!
Не е ли оттук?
Ами...
Полдек...
Мамка му!
Мога сам да проверя там, ако искате.
Добре. Провери.
Няма нищо тук.
Мамка му! Тези лайна ми скапаха ботушите!
Изведи ме навън.
Няма начин. Твърде опасно е. - Моля те! Само за малко.
Обувките ми се скапаха.
Не знам.
Как са децата?
Това е просто плъх.
Хайде, седни.
Тя хвърли един поглед на покривката за маса и каза,
че не е лоша. "Не е лоша!" След всичко, което направих за да я почистя!
Тогава й казах да върви на майната си. - Шчепек!
Тогава и тя ми тегли една... Алекси така или иначе.
Ванда, трябва да намерим на Шчепек жена като теб...
само малко по-млада.
Нов?
Този ли? От г-н Хигер.
Швейцарски. - Господин Хигер?
Да, той е един от нашите евреи. Полдек не ти ли е разказвал...?
Евреи, Полдек?
Открихме едни евреи в канализацията.
И им помагате? - Г-жа Соха...
Ванда...
те ни плащат.
Значи, това е твоето "повишение".
Ти самата каза, че евреите са точно като нас.
Че Исус е бил евреин. - Това е различно.
Исус е бил евреин? - Направих го за теб и Стефча!
Не смей да казваш, че си го направил за нас! - Ванда!
Не ме пипай!
Това наистина ли е вярно? Исус е бил евреин?
Янек!
Хая.
Бортник, как си? - Отвратително.
Нали ти казвах? Тези копелета са били там!
Открили са куп чифути в твоята канализацията, чу ли?
Какво? Къде?
Изпуснахме ги! - Колко?
Не знам, не казаха.
Оставили са труповете им да гният. Очевидно някой име е помагал.
Иначе не биха могли да оцелеят толкова дълго.
Какво мислиш, Полдек?
Ако мога да докопам това копеле! - Мамка му, толкова пари!
Бортник, ако има останали някакви чифути, не се притеснявай, наши са!
Остани, пийни още едно.
Който бърза, далеч не стига! Ще водя следващият обход.
Ще се присъединиш ли към мен? - Имаме работа за вършене.
Да вървим, Шчепек?
Според мен би пийнал още една напитка.
Нали чу, какво каза шефът.
Водка за мен!
Да вървим! Побързай!
Какво ще стане, ако са се разприказвали преди да ги убият?
Тогава щяхме да сме мъртви до сега.
Не, Полдек! - Какво?
Хайде!
Не мога да ти помагам повече.
Какво каза?
Какво ще стане с нашите? - Те не трябва да знаят.
Значи те са добре?
Кой доведе швабите тук?
Ти ли?
Върви по дяволите!
Върни ми го! Това е моят молив!
Мамо, той не ми го връща! - Той е мой!
Върни ми го, това е моят молив...
Дай й го, Павел. - Дай го, мой е моливът, аз го наострих!
Погледнете този идиот!
Бог не те слуша!
Хайде...
Върни го, Павел!
Деца, бъдете тихи. - Мамо! Върни го!
Хей, Янек!
Престани!
Янек, Янек! Престани!
Успокой се. - Ще стрелям, кълна се!
Махни се! - Успокой се... - Янек.
Да спре да оплаква или ще стрелям! Кълна се!
Махни се от мен!
Кълна се!
Успокой се, успокой се! - Спри тази проклета молитва!
Бог не е тук! - Янек, свали оръжието!
Млъкни! - Хвърли оръжието.
Янек, успокой се.
Хайде, свали оръжието.
Хвърли оръжието.
Какво се е случило? - Нищо.
Мундек?
Къде е "Яновска"?
Трябва да е някъде там, някъде наляво.
Клара!
Аз съм... "Пепеляшка?"
Пепеляшка. - Пепеляшка.
Стават ли ти?
Липсва ли ти Лайпциг?
Не съм виждал семейството си от четири години.
Писмата спряха да идват преди две години. Нямам дом вече.
Немеца, който обеси баща ми...
този...
който всъщност дръпна въжето...
преди това бе обещал да го спаси.
Татко ме накара да обещая...
да се грижа за Маня...
Тя е много разглезена, но тя има добро сърце.
Винаги сме се борили, така че той ме накара да му обещая.
Е? - Пламъка изглежда нормален.
Намерили са други, не нашите.
Някаква промяна? - Безопасно е.
Няма метан днес.
Чу ли, какво ти казах? Евреите... - Евреите?
Какви евреи?
Билети...
Завеса!
Вратата е вече затворена.
Хората спят, птиците спят, котките и кучетата също спят.
Така че затвори малките си очи.
Всички са заспали...
така че ти трябва също да спиш.
Ако имах 200 злоти...
щях да ти купя красива къща.
Тогава щеше спиш като принцеса на легло от бели рози.
Лека нощ. Сега затваряй очи.
И този дом ще има градина...
и хор от пеещи птици.
Те ще ти изпеят сладки приказки до зори.
Лека нощ. Сега затвори очи.
Ти пееш хубаво, Криша.
Прекрасно!
Клара, вземи това.
Свършиха ми парите, господин Соха.
Но не се тревожи...
веднага щом германците навлязоха, скрих някои скъпоценности.
Пусни ме, идиот такъв, пусни ме!
Искам да ти покажа нещо.
Това е на Хигер. Трябва да ги продам.
Ванда, вече никога няма да се налага да работиш повече.
Ще си имаш собствена прислужница.
Те дори не са ми благодарили за всичко, което съм направил за тях.
Те само искат.
Изчезнал е.
Беше в левия джоб. Сега го няма!
Изчезнал е.
Търсих го също и тук.
Може би... е там.
Търсих навсякъде. - Откраднали са го. - Да.
Взели са го.
Сниши се, сниши се!
Дадох ви сигнал.
Защо сте толкова уплашени?
Отдавна не сте идвал. Притеснявахме се, че няма да се върнете.
Или, че ще се върнете с Гестапо.
Къде е Янек?
Избяга.
С Франкиел и Ландсберг. - Ще ги хванат и...
Янек никога няма да проговори! Никога!
Радвам се, че имате такава вяра в него.
Никога!
Мислех, че ще ги продадете.
Повече няма да се върна.
Рискувам живота си, живота на моето семейство, за какво?
Оплаквания и обвинения. И сега това предателство.
Достатъчно. Това е твърде много.
Шчепек беше прав.
Мундек!
Той ще отиде право при Гестапо. - Можеше да го направи отдавна!
Можеше да задържи скъпоценностите! - Мундек!
Трябваше да сме го убили отдавна. - Можеше е да не се връща!
Ти луд ли си?
Много съжалявам, г-н Соха.
Ще умрете тук като кучета.
Г-н Соха!
Доволен ли си сега?
Г-н Соха!
Жаден ли си?
Уморен ли си?
Хайде, лягай.
Това е хубаво!
Хубаво ли е?
Имаме да свършим още работа. - Какво?
Да отидем на още два адреса. - О, аз си помислих...
Какво?
Евреите.
Какво евреите?
Полдек...
Не бе ме беше страх само за себе си.
Моята Мариша е бременна.
От теб или от Алекси?
Хей, ти задник! - Изправи се!
Тъп задник!
Избърши си носа, страхливец!
Шибано копеле!
Ревльо!
Страхливец!
Ревльо...
Едно, две, три, четири...
Хая?
Дай й малко вода.
Дай й вода!
Тя вече изпи своята дажба.
Дай й моята.
Добре, добре, хайде. Нека започнем отначало.
Едно, две, три, четири...
Мислиш ли, че Янек е все още жив?
Мислиш ли?
Все сънувам, как ям от кекса със сливи дето мама правеше.
Мен не ми се присънва храна.
Какво има?
Често издавах Маня, че изяждаше всички сливи от кекса.
Мразех как се измъкваше толкова лесно.
Не мога да продължавам вече. - Да, можеш.
Длъжна си да продължиш.
Ще успееш!
Ако ти не живееш и за мен също няма живот.
А аз планирам да живея дълъг и щастлив живот.
Какво правиш?
Трябва да се присъединя към моята група.
Закъснял си. - Нямам часовник.
Добре. Върви тогава.
Чакай!
Изглеждаш ми прекалено здрав.
Може би си партизанин. - Партизанин? Не виждаш ли, че съм евреин?
Има еврейски партизани.
Задържаш ме от работата ми. - Млъкни!
Млъкни или ще стрелям! - Винаги си върша работата!
Казах ти да млъкнеш! - Ще застреляш добър работник!
Ето къде си, смрадлив евреино!
Благодаря, че го намери. А теб ще пребия до смърт!
Какво казва? - Този шибан евреин...
трябваше да ми помогне в канализацията.
Какво говори този поляк?
Аз съм инспектор.
Ще ти покажа моята идентификация. - Какво е това в джоба ти?
Намерих го там. Искаш ли? - Какво казва?
Той ти предлага питие.
Опитваш се да ме подкупиш? - Не, не.
Да, опитва се. - Идвате с мен, и двамата!
Защо си тук, за Бога? - Не е твоя работа, предател!
Проклет поляк.
"Нека брат ти си намери работа", казвам й аз.
Война е. На всички е трудно.
Слушай, не разполагаме с много време да намерим запушването.
Нека се разделим и да се срещнем след десет минути.
Добре, шефе.
Какво правите тук? - Г-н Соха, изгубихме се.
Къде са родителите ви? - Ако знаехме, нямаше да се загубим.
Соха!
Чакайте тук. Ще се върна.
Открих нещо. Сам ще го оправя. Прибирай се вкъщи.
Корсар!
Открих, вашите деца.
Криша!
Благодаря ти!
Благодаря.
Няма защо, г-жа Хигер. - Благодаря ти.
Всичко е наред.
Криша, Павел...
О, Боже мой!
Ако искате...
мога да продължа, както преди.
Все още ли пазите скъпоценностите, господин Хигер?
Криша...
Намери ли ги?
Чухте ли?
Германците са се позабавлявали. Обесили са 10 поляка за отмъщение...
за един германски войник.
Германски войник?
Но това не ги удовлетвори, и застреляли още 40 души.
Или може би 50, всички добри и богобоязливи поляци.
Знаете ли, този, който е убил войникът, за мен е герой...
но невинните винаги трябва да страдат.
Елате, аз ще ви покажа. - Благодаря.
Анелка, не се отдалечавай, нали?
За жестокото убийство на Курт Гьоц 5 ЯНУАРИ 1943г. - мъченик и войник
Тате!
Стефча!
Ванда...
Шчепек...
обесили са го.
Стефча, качвай се горе.
Е, надявам се, че си доволен.
Не, Шчепек не е работеше с мен от месеци.
Това беше съвпадение.
Това беше заради нещо съвсем различно.
Той беше невинен.
И аз мога. - Ще се справиш ли?
Преброи навивките. - А ти ще ги преброиш ли?
Хей, ето така, виждаш ли? - Мога ли да опитам?
Мамо, не ги ли броиш?
Нямам нужда.
Тихо, тихо!
Някой идва, скрийте се!
О, по дяволите!
Помогнете ми!
Има евреи тук!
Открих евреи!
Евреи!
Открих евреи!
Елате с мен, бързо!
Оставете си нещата.
Оставете всичко тук!
Господин Хигер, да вървим!
Главата и раменете първо, след това останалото.
Бързо, движете се!
Внимателно. - Изкачвай се.
Внимателно, Криша.
Хайде, сега си ти. По-бързо!
Хая, давай! - Не...
Не, не, не! - Пълзи! - Хайде.
Какво има, Хая?
Бедрата. Движи си бедрата!
Движи си бедрата! - Спаси ме!
Хвани ръката ми. - Продължавай да се движиш!
Пълзи, по дяволите!
Хайде, хвани ми ръката!
Хайде, хайде!
Побързай!
Дърпай! - Побързай!
Ти крадеше храна! Ето защо заседна...
Облечена съм с дебело палто.
Не виждаш ли?
Не ми говори така!
Какво е това?
Ние сме точно под църквата. - Можеш да чуеш всичко.
Ето защо трябва да сте много тихи. Без да шумите изобщо.
Ще отида за вашите вещи.
Тук ли оставаме сега?
Да.
Ще имам бебе.
Какво?
Ще имам бебе.
Съжалявам. Съжалявам!
От Янек ли?
Наше.
Разбирате ли? Наше е.
На всички нас!
Бедното дете! Все едно двойка родители не е достатъчно!
Знаеш ли, опитвах се да вляза в лагера "Яновска", когато ние...
когато убих онзи войник.
По-лесно се ходи, когато водата е ниско.
Как можеш да работиш в тях? Чувствам краката си два пъти по-големи.
Знаеш ли какво казват за мъжете с големи крака.
Янек...
Не са стигнали твърде далеч.
Все още ли искаш да влезеш в "Яновска"?
Маня може все още да е жива. Така или иначе, Клара трябва да знае.
А аз винаги съм си мислил, че всички евреи са страхливци.
Влизайте, влизайте.
Така, значи ти си храбрия умник, който иска да влезе в "Яновска"?
Влизайте.
Слушайте ме внимателно.
Всяка сутрин след работа, затворниците ги връщат в лагера, ще влезеш с тях.
Уговорил съм с един от тях, с който ще се размените за два дни.
Охраната няма ли да разпознае?
Не и докато има 50 човека във всяка бригада.
Горкият човек иска да отиде и да потърси за съпругата си в гетото.
Казах му, че е безполезно, но той настоява...
Иска сам да провери.
Ще се върне ли? - Със сигурност.
Цялото му семейство е в лагера.
Значи е сигурно, че ще се върне.
Бог ще ми плати.
Ще се видим скоро. - Не забравяй...
Ако някой попита... - Отишъл си за припаси.
Движете се! На колене!
Долу!
Казах долу. Долу!
Движете се. По-бързо!
Движи се, хайде!
По-бързо!
Размърдайте се!
Мърдай, мърдай!
На колене!
Стой долу!
Шапки долу!
Къде ти е шапката?
Откраднаха ми я, господине.
Лош късмет. Без шапка...
нямаш работа тук.
Мъжът е здрав!
Не виждаш ли?
Ако трябва да хабиш куршум...
прави го разумно.
Шапката!
Моля.
Благодаря.
Сложете си шапките!
Добре, много добре. Много добре.
Боже!
Осъзнавате ли опасността?
Плача ще докара половината град!
Хая, излиза.
Спокойно, излиза.
Още веднъж, излиза.
Момче е!
Ако Янек можеше да го види! - Янек е мъртъв.
Ножица.
Махайте се!
Разстройваш я, не виждаш ли?
Бебе? Но как?
Тя винаги носеше обемисти дрехи.
Но кой ще вземе еврейско бебе?
Ще видя монахините в манастира.
Момче?
Сладко малко човече.
Обрязано ли е? - Те не са толкова глупави.
Знаеш ли...
винаги можем да кажем...
че е на брат ми.
Моята снаха е в болница...
така че ние се грижим за бебето им.
Тихо...
Да можехме да намерим "мохел", който да го направи както трябва.
Няма да бъде обрязан! - Трябва да бъде! - Не, не.
Хая... - Казах, не!
Дай ми го.
Дай ми го!
Дай ми го, веднага!
Не е ваше!
Успокойте детето!
Загаси светлината.
Познавате ли Маня Келер?
Някой познава ли Маня Келер?
Кой познава Маня Келер?
- Аз познавам Маня Келер.
Детето, детето...
това е само молитва.
И скъпия Господ, Той...
Той всичко чува.
Какво?
Бебето е мъртво.
Тя го задуши.
Може би така е най-добре. - За кого?
За Соха? - Какво?
Клара! - Какво?
Не!
Аз дойдох да кажа...
че жена ми и аз решихме...
да го вземем.
Тя иска да...
Да го хвърли в реката. - Не!
Погребение.
То трябва да има подходящо погребение.
Идваш ли?
Съжалявам.
Съжалявам, г-н Соха. Знам...
Знам, че не сте виновен.
Разбирам.
Мундек никога не е отсъствал толкова дълго.
Той отиде в "Яновска"...
да търси Маня.
Клара не трябва да се чувства виновна. Просто не можех да живея...
в тази канализация. - Ти можеш! Маня...
Дойдох тук, за теб. Мога да те измъкна оттук.
Маня, моля те! - Къде е той? - Кажи Клара...
Къде е съпругът ми? Кажи ми...
Моят Янек, с тази курва ли е? - Г-жа Гросман, вашият съпруг е мъртъв.
Ти лъжеш!
Знам къде е той! - Ела с мен!
Иди си, просто си иди. Идва пазача!
Ела с мен! - Просто си иди! - Детето ми е мъртво. Това е ад!
Ракел е мъртва! - Пазачите!
Ковалев!
Знам си пътя.
Маня не искаше да дойде.
Опитах всичко, но тя просто не искаше.
Толкова съжалявам.
Няма проблем.
Маца!
Скоро ще бъде Пасха, нали?
Намерих ги в един еврейски дом. И ви донесох и нещо друго.
Корсар! - Благодаря!
Това е за Вас.
Криша!
Не искаш ли да погледнеш?
Тя не яде, не говори.
Криша.
Тя дори скъса своите рисунки.
Какво има, Криша? - Не знам какво да правя.
Хайде.
Да вървим.
Искам да й покажа нещо.
Дишай дълбоко.
И отново.
Г-н Соха...
Г-н Соха, не можем да ви плащаме повече.
С плащането в петък ни свършиха парите.
Нямаме нищо останало. Нищо.
Г-н Соха...
Може ли на "конче"? - Друг път, скъпи.
На "конче"? Няма проблем.
Дий, дий, г-н Соха!
Г-н Хигер...
Другите знаят ли?
Не искам да ги паникьосвам.
Добре.
Ето плащането за следващия петък.
Платете ми пред другите.
Не искам да ме мислят за будала, който върши всичко това за нищо.
Соха!
Тихо, тук има дете дето спи!
Покани ни за едно питие.
Върви да спиш, Стефча. - Достатъчно сте пили.
Полдек, нека не изглеждам като лъжец пред моя приятел? Пусни ни!
Полдек, бързо, донеси им нещо за ядене.
Наздраве, Макс.
Остави го, татко, това е за евреите!
Какво красиво малко момиченце!
Какви евреи?
Тя просто... - Млъквай, остави я да говори!
Това са моите евреи.
И те са гладни.
Защо евреи? - Чичо Шчепек...
донесе ми ги от гетото. Две малки еврейски момичета.
Но тази...
има руса коса. - Евреите също могат да имат руса коса.
Тя е умна! - Тя скоро ще има първото си причастие.
Дали искате да дойдете. Нали, Полдек? - Разбира се! Ще си добре дошъл.
И съм сигурен, че еврейките на Стефча няма да са против, ако споделим храната им с вас.
Моля, чувствайте се като у дома. - Полдек!
Макс, защо такава физиономия? Да пийнем по едно. Наздраве!
Соха, за твое здраве!
Нали ти казах... Нали?
Да не си посмял да я виниш!
Ти ни докара това, не тя! - Тя трябва да се научи!
А ти кога ще се научиш? Не ти ли е достатъчно, че обесиха Шчепек?
Не се страхувай...
Мамо, защо се смееш?
Защо се смееш?
Защо се смееш, мамо?
Клара, какво става?
Трябва да тръгвам. - Луд ли си?
Трябва да ги преместя. - Но днес е причастието на Стефча!
Няма да се бавя. Просто ще ги проверя как са.
Полдек!
Соха, какво става?
Какво правят те? - Полагат мини.
Малка изненада за руснаците. - Не знаете ли какво има отдолу?
Тръби за газ! Ако се засегне една, всичко веднага ще се взриви!
Германците напускат. Смяташ ли, че им пука?
Какво става тук?
Нищо, господине. - Газ! Газ!
Всички ще се взривим!
Полдек, млъкни! Има тръби за газ там долу.
Той е инспектор по канализацията.
Много добре. Отиди там долу с него. Ако няма тръби за газ, застреляй го!
Да, господине. - Спрете да копаете!
Съжалявам, че не можах да дойда в църквата. Дежурен съм.
Защо не си със семейството си? - От чиста глупост.
Оставих моите инструменти тук и се боя да не бъдат отнесени.
Доволен ли си?
Полдек!
Соха!
Тези инструменти трябва да струват доста, щом си напуснал причастието на дъщеря ти!
Това ли са твоите инструменти? Или се опитваш да спасиш плъховете?
Това ли е? Спасяваш плъховете ли? - Не знам какво имаш предвид.
През цялото време си криел евреи точно под носа ми.
Ти си луд!
Стой, Полдек. Стой, по дяволите!
Полдек, ти беше единственият в "Льонски" на който се доверявах...
Ти ме предаде!
Ако ме застреляш, никога няма да намериш пътя обратно.
Кажи ми истината! Поне ми кажи истината, Соха!
Проклет да си! Стой тук!
Соха!
Полдек!
Стой!
Моля те, татко, спри това! - Не мога, Криша. О, Боже!
Отче наш, Който си на небесата...
Не гълтай, дишай бавно.
Това е чудо, г-н Соха!
Чудо! Водата просто си отиде.
Ще отида и ще ви донеса сухи дрехи.
О, ти глупаче.
Или аз съм по-голямата глупачка, че се върнах?
Трябва да им занеса сухи дрехи.
Не говори.
Слушайте!
Руснаците...
Руснаците!
Къде, по дяволите отиваш? Твърде опасно е. Хей!
Беше опасно през цялото време. - Мундек, ти си луд!
Тихо, Паулина!
Аз съм отговорен!
Мундек! Никой да не мърда оттук без моето разрешение!
Игнац! - Игнац, успокой се.
Корсар!
Хигер!
Можете да излезете!
Всичко свърши!
Мундек!
Дишай, дишай!
Всичко е наред...
Господи!
Страх ме е. Мамо, искам да се върна.
Откъде по дяволите идват?
Хайде... - Хайде, хайде.
Хайде, Клара, да тръгваме.
Да вървим.
Всичко е наред...
Мили Боже...
Откъде идвате?
От мъртвите, господине...
От мъртвите.
Хапни си, момиченце.
Сигурно си гладна. Яж. Все още е топло.
Какво гледате?
Нямате ли си друга работа? Изчезвайте!
Ванда!
Ванда...
Ето, моля, хапнете си малко кекс.
Всичко свърши!
Сега сте в безопасност!
Заповядайте.
Г-н Хигер...
сега сте в безопасност.
И сега всички хапнете малко кекс!
Ванда го изпече за вас!
Заповядайте.
Ванда! - Заповядай!
Моля, вземете си. - Това е моята Ванда.
Моите евреи. Това са моите евреи.
Моля, хапнете си. - Моите евреи!
Соха.
Това са моите евреи. Моята работа!
"Евреите на Соха" прекараха 14 месеца в канализацията на Лвов.
На 12 май 1945 г., Леополд Соха загинал,
спасявайки дъщеря си от неуправляем камион на Червената армия.
На погребението му, някой казал, "Това е Божието наказание, че помагаше на евреите. "
Сякаш имаме нужда от Бог за да се наказваме един друг.
Криша Хигер пораства за да напише мемоарите си,
"Момичето в Зеленият пуловер", публикуван през 2008 г..
Тя и други оцелели, напуснали съветски Лвов
и се отправят за Израел, Европа и Съединените щати.
Леополд и Ванда (Магдалена) Соха са сред повече от 6000 поляци
удостоени от Израел като "Праведници сред народите".
Този филм е посветен на всички тях.
Translation ZALMEN BEHAR